Чеслав Хрушчевски
Съд при открити врати

Превод от полски: [Неизвестен], 1969

chitanka.info

Всички бяха страшно изплашени: и главният инженер, и конструкторите, и техниците. Само ректорът на академията запазваше спокойствие. Той отвори широко вратата и каза:

— Господин прокурор, ТОЙ е тук.

Прокурорът на Върховния съд впери поглед в стената.

— Тази стена — прошепна той, — тази стена е ТОЙ?

— ТОЙ заема една стена — обясни ректорът. — Другите биват и по-големи. Няколко стени. Да включа ли тока?

— Тока ли? — трепна прокурорът. — Откровено казано, аз предпочитам без ток.

— Съгласно закона, обвиняемият трябва да бъде в пълно съзнание.

— Това е вярно — тежко въздъхна прокурорът. — В съответствие с класическите норми на наказателното право, разработени от Карминяни и Карар, през време на следствието обвиняемият трябва да бъде в пълно съзнание. Въпреки това аз се съмнявам в състояние ли ще бъде един полицейски взвод да осигури реда, ако ТОЙ…

— Уверявам ви, господин прокурор, ТОЙ на никого няма да навреди.

— Няма, няма, а вече е навредил!

— Вие предопределяте решението още преди началото на съдебното дирене. Ако ние действително желаем да спазим закона, трябва да включим тока.

Извикаха комисаря. Той внимателно изслуша прокурора, козирува и се отправи към хола, а след минута се върна начело на дванадесет полицаи с каски в салатен цвят. Едва след това прокурорът позволи да се включи тока.

— Предлагам да се съкрати процедурата до необходимия минимум. Установена ли е самоличността на обвиняемия?

— Тъй вярно, Ваша чест — отговори комисарят, — външна идентификация по метода на А. Бертилтон и Г. Бертилтон, телеидентификация по метода на Бердоне, кинеидентификация по Отоленжи.

— В такъв случай съобщете личните данни на този… — преглътна слюнката си председателят… — Личните данни — повтори той. — То пък една личност!

— Обвиняемият представлява автомат от втора категория — съобщи комисарят — и се отнася към семейството на аналоговите машини.

— Добро семейство — ехидно каза маркиз Девон, седнал отдясно до председателя.

— После, после — прекъсна го председателят. — Няма смисъл да усложняваме това безсмислено дирене. Продължавайте, господин прокурор.

— Специалност на обвиняемия — изчислител. Месторабота — Кралската академия на статистическите автомати.

— Обвинителният акт. По-бързо!

— Електронен мозък номер 67301, серия АА фалшифицира резултатите от плебисцита, съобщавайки, че за присъединяване на колонията Труана към Короната е гласувало незначително малцинство от поданиците на Негово Кралско Величество, а огромното болшинство се е изказало за пълно отделяне на труанците. В действителност е било обратното. Ако не беше бдителността на генералния изчислител господин Делок, който откри измамата, нашата монархия завинаги би се лишила от най-ценната сред своите ъ-ъ-ъ скъпоценности. Следствието изясни, че обвиняемият автомат на времето е бил свързан с опозицията, за която изчислявал някакви дивиденти. Вероятно тогава са го настроили против монархията. Аз искам за обвиняемия най-строго наказание.

— Съдът се оттегля на съвещание — съобщи секретарят.

— Съвещание, съвещание — мърмореше председателят, — два часа се съвещаваме и нищо не можем да решим. Смърт, смърт, това е очевидно. Трябва да го умъртвим, но как, по какъв начин?

— Да се обеси — изръмжа маркизът.

— Позволявам си да напомня: той тежи два тона.

— Тогава да го натопим във вода. Да го разяде ръждата.

— Отлична мисъл, бароне! — възкликна съдията. — Само че преди той да ръждяса, вие ще ръждясате десет пъти. Вие вече ръждясвате. Аз предлагам да се демонтира.

— Това е опасно. Той може да се отбранява, а нашите загуби в такъв случай… Не, по-добре да се взриви.

— Изключено. Падащите отломки могат да ранят краля, да не говорим за семейството му, двора, министрите и нас.

— Да се разстреля.

— До днес никой не е разстрелвал машини. Впрочем, струва ми се, има смисъл да се опита. — Председателят вдигна дясната си ръка. — Аз гласувам за разстрел. Има ли против? Няма. Благодаря.

* * *

В залата влезе взводът — дванадесетте полицаи със салатени каски.

— Взвод, стой!

Спряха. Следваща команда — и оръжието, висящо на рамената, се оказа на коремите.

— Където ви падне. Це-е-лл…

В залата, като бомба, се втурна генералният изчислител Делок.

— Стойте — изкрещя той. — Стойте! Машината каза истината. Аз подправих резултатите от плебисцита, по заповед на Краля.

* * *

Господин Делок беше заточен на Ангелските острови, където скоро предаде богу дух. Кралят коментира известието за неговата смърт така:

— Всичко се нареди много хубаво. Хората са свикнали от време на време близките им да умират. Представям си колко ненужен шум би се вдигнал, ако бяхме разстреляли електронния мозък!

Публикувано във вестник „Орбита“, брой 21/1969 г.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.